Луиш ди Камоинш
Прохладният въздъх на планините…

Превод от португалски: Симеон Хаджикосев, 1984

chitanka.info

Прохладният въздъх на планините

и сянката на кестените стари,

напевът на потоци и на бари,

а в тях съсъдът на скръбта разбит е.

Прегракналият ропот на вълните,

залязващото слънце зад върхари;

звънът на закъснели хлопатари,

на облаците пламнали главните.

Но всичко — на природата благата,

които тя тъй щедро ни предлага,

не виждам ли те, само ме измъчва.

Без теб, без теб сърцето ми се стяга,

без тебе всичко само скръб излъчва —

сред много радост много е тъгата.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.